Pokud mluvíte anglicky, nejspíš jste zaznamenali, že čím dál častěji si lidé při představování neříkají jen svá jména, ale zájmena. Je to proto, aby bylo jasné, jak máme o sobě mluvit. Je to on? Ona? Nebo one? Znát něčí jméno je stejně důležité jako vědět, v jakém gramatickém rodě o sobě hovoří ☝️
Angličtina, na rozdíl od češtiny, vyjadřuje gramatický rod pouze zájmeny a také je používá častěji. Mezi výrazy pro „velký“ a „velká“ neexistuje v angličtině rozdíl (řekneme prostě „tall“), ale když naopak chceme v angličtině říci: „Má tři sourozence“, gramatickému rodu se nevyhneme: „He / she / ze has three siblings.“
Instagram teď v několika vybraných zemích nabízí uživatelstvu možnost zvolit si až čtyři zájmena ze seznamu, nicméně pokud vám v něm zrovna to vaše chybí, můžete ho sociální sítí navrhnout. Česká republika bohužel není na seznamu států s touto „fičurou“, ale podle serveru Fast Company se jí snad brzy dočkáme.
Jaká zájmena si tedy můžeme dát na profil a jaký je jejich původ? Ukážeme si několik z nich. Možná vás překvapí, že některá z nich jsou třeba starší než vy…
Jak zájmeno správně ve větě použít? Uvedeme si je nejprve v tvaru pro podmět (já, ty, on…), poté v tvaru pro předmět (mě, mnou, tobě…) a nakonec ve formě zájmena přivlastňovacího (můj, moje, tvůj, jeho…). V závorce najdeme výslovnost zapsanou pomocí mezinárodní fonetické abecedy, kterou známe z učebnic angličtiny.
![](https://jsmetransparent.cz/wp-content/uploads/2021/09/Snimek-obrazovky-258.png)
co / co / cos [khoʊ] [khoʊz]: Tohle zájmeno pravděpodobně vidíte poprvé, je však staré více než padesát let! Jako první s ním přišla básnířka Mary Orovan, aby bylo čím nahradit zájmena he a she.
ey / em / eir [ɛɪ] [ɛm] [ɛ:(ɹ)]: Mladší sourozenec zájmena co spatřil světlo světa roku 1975 díky Christine Elverson, která vyhrála soutěž amerického deníku Chicago Tribune o nejlepší zájmeno, které by nahradilo he a she. Sama je nazvala „transgender zájmeny“. Zní vám povědomě? No jasně, je to přeci zájmeno they bez th!
fae / faer [fɛɪ] [fɛɪ(ɹ)]: Fae znamená v angličtině víla a nikoho tedy nejspíš nepřekvapí, že toto zájmeno má blízko ke keltským tradicím a pohanské víře. Dokonce je jeho používání mimo tyto kruhy považováno za kontroverzní. Jedno je však jisté: v angličtině se používá od roku 2013, kdy s ním přišel*la tumblerist*k*a Ciel.
mer / mem [mɛɹ] [mɛm]: Zájmeno pravděpodobně vzniklo jako zkratka od slova „mermaid“, které znamená „mořská víla“. Roku 1997 ho světu představil filozof Richard E. Creel.
ne / nem / nir [nɪ:] [nɛm] [nɪ:(ɹ)]: Podle Univerzity v Illinois vzniklo toto zájmeno opravdu velmi dávno: okolo roku 1850. Důvod? Používání fráze „he or she“ (on nebo ona) začalo být „nešikovné“.
per [phɛɹ]: Další zkratka, tentokrát od slova „person“ neboli „osoba“. Přišla s ním Marge Piercy, autorka dystopického románu Woman on the Edge of Time, který vyšel roku 1976. Smyslem tohoto zájmena bylo uvést neutrální prostředek pro vyjadřování.
they / them / their [ðɛɪ] [ðɛm] [ðɛ:(ɹ)]: Jedná se asi o nejznámější neutrální zájmeno. Z hodin angličtiny ho známe jako výraz pro „oni, ony, ona“, můžeme ho ale použít i pro jednu osobu. Jedná se také pravděpodobně o jediné neutrální zájmeno, které slovníky uvádějí.
xe / xem / xir [zɪ:] [zɛm] [zɪ:(ɹ)]: Toto zájmeno někde mezi he a she, neboť se podobá oběma. Nejspíš znáte i varianty ze nebo sie, které napovídají, že se v tomto případě angličtina inspirovala němčinou. Tato zájmena se začala prosazovat v sedmdesátých letech minulého století.
Pořád ale platí: Gramatický rod, jaký používáte, je naprosto v pořádku, i když nebyl dosud nikde popsán!